Ovdje možete pitati sve što vas zanima u vezi odgoja i roditeljstva, neovisno o dobi djeteta, ali i podijeliti svoja iskustva i razmišljanja s drugim mamama.
19 svi 2016, 13:20
Mame koje ste vec to prosle mozete li mi pomoc jer ja vise neznam kako bi.
Imam curku od 11god.unazad 6mj.postala je nemoguca...samo se duri,dere,place,lupa vratima,odgovara,pa cak i zakljuca i ne zeli se javiti.
Nista joj nije po volji...trudim se iz petnih zila da sve manje vise ima i da bude u "toku"sa ostalima...sto god pozeli prije ili kasnije dobi.
Sa svojih 11god.cak ni nema neke obaveze koje bi klinci te doba trebali imati.Kao "stedila"sam ju (tek sada vidim da sam pogrijesila)...Tesko joj npr.isprazniti svoju kantu za smece ili pocistiti svoju sobu bez neke dreke.
U stanju mi je cijeli dan (valjda meni u inat) provesti u pidami iako joj prije toga 100 puta kazem da se presvuce...
Skola joj se ovo drugo polugodiste srozala skroz a vjecito joj tupim kako treba uciti no nista od toga.
Navest cu danasnji dan jer sam dovedena do ludila...
Ujutro se ustala zamolila sam ju da prije obeveza oko skole pospremi razbacanu robu,slozi stvari koje je ostavila sinoc od treninga i da se presvuce iz pidame...
Od toga svega me nista nije poslusala vec sjela za stol u pidami...ponovovila sam jos jednom da prvo pospremi navedeno...no uopce me ne zeli dozivljavati...
Ok presla sam preko toga i odlucila sutit da madam ne "ometam"u pisanju dz.
Nakon pisanja dz krenula da ce gledat TV iako je znala da treba citati lektiru i uciti PID...nakon ponovnog durenja ipak to odlucila napraviti...
Zicala neki kolac dobila komad iako sam prije toga naglasila da nemoze puno jer ce akoro rucak...naravno poslusala me nije i pojela dobar komad...(nesto sam radila pa nisam "nagledala")...
Doslo vrijeme rucka ja joj pripremim...no po njenom ja to nisam dobro slozila...i njoj je to "odvratno"...ok ..Kazem joj neka si sama slozi kako zeli da jede...
Krene ona slagati da bi usred slaganja rekla kako to ona nezna...kazem joj ajde ja cu ti govoriti...da bi se madam raspizdi***bacila zdjelicu i zakljucala u kupaonu...
Vrijeme prolazi ,prolazi...
Nakon pola sata vec sada moje dernjave ispred vrata ona me ne ferma ni pola.posto...vec je vrijeme i polaska u skolu no ona i dalje nista...ni A ni B na sada vec moje zivcano deranje...
Ne ferma ni ferma...do nje nemogu i vise mi nije bilo svejedno jer ju vise ne cujem...pocela sam doslovno i prijetit zvanjem policije...no bas nista...
E onda sam doslovno pocela lupati i provaljivati unutra da bi se na kraju cuo plac i valjda strah i madam odkljuuca vristeci vrata.Tada sam bila vec bijesna i opalila ju po guzici (nije pohvalno) ali u tom bjesu vise nisam znala sto bi jer mi je svasta proslo kroz glavu...
Sada je u svojoj sobi cmizdri u krevetu i naravno u skolu nije otisla...
I sto bi Vi sada napravili u ovoj situaciji danas me dovela do bjesnoce mene same sa svojim ponasanjem...da je to tako daleko otislo da ona u skolu nije otisla...a ja ju nikako nisam mogla natjerat...
Opcenito svi pokusaji razgovara kada je dobre volje ne prolaze...jer koluta ocitam,ne slusa ni sl.
19 svi 2016, 14:07
Da, poznajem simptome.
U toj dobi kad se hormoni probude ja imam dojam da se djeca vrate par koraka unatrag i već odavno usvojene radnje poput pospremanja sobe, pranja zubi, pranja ruku poslije wc-a jednostavno zaborave i još i odbijaju izvršiti kad ih podsjetiš.
Meni se kao najbolji lijek pokazalo to da se i ja vratim par koraka unatrag i tretiram ih kao puno mlađe klince sa jasnim naredbama i očekivanjima.
U tvom konkretnom slučaju, nema doručka ni pisanja zadaće dok se ne pospremi soba i ne presvuče iz piđame. Nema paljenja TV-a uopće, nema kolača prije ručka, NEMA PRELAŽENJA preko neposluha. I to ako ikako možeš sve fino, mirno, bez vike.
![zubati osmjeh :mrgreen](./images/smilies/icon_mrgreen.gif)
Priznajem da ja često ne mogu
![Zub :zub](./images/smilies/502.gif)
toliko mi dignu tlak da se moram izderati i izbaciti frustraciju iz sebe, ali činjenica je da je miran ton učinkovitiji od deranja.
Ti daj sama sebi u zadatak izdržati jedan cijeli dan, za početak samo jedan dan i biti dosljedna i ne popuštati.
Vidjet ćeš koliko brzo će se iz otpora i neposluha ponašanje pretvoriti u očekivano i željeno.
19 svi 2016, 14:14
U toj dobi kad se hormoni probude ja imam dojam da se djeca vrate par koraka unatrag i već odavno usvojene radnje poput pospremanja sobe, pranja zubi, pranja ruku poslije wc-a jednostavno zaborave i još i odbijaju izvršiti kad ih podsjetiš.
nije to samo tvoj dojam, na predavaju jespera juula (davno je bilo ali to sam zapamtila) je bas to rekao, kako se tinejdjerski mozak resetira i mora ponovo uciti te neke osnovne svari.
sve znam, imam to doma vec neko vrijeme
barbi, savjet ti je odlican!!! i meni je dobro dosao
19 svi 2016, 14:19
Joj da ...higijena joj postala 0 ...manja od 6god.bolje vodi brigu o sebi nego starija...tu sam se isto pitala pa u cemu je problem?...i upravo tako kada ju posjetim odbija napraviti...
![:( :(](./images/smilies/sad.gif)
Da pokusavm biti i ja mirna...ali u vecini slucajeva pocnem se deraciti jer nakon milijun puta iste stvari i odbijanje istih zivci skoce do neba...
19 svi 2016, 15:59
http://www.kidsinthehouse.com/expert/pa ... -riera-phd - poviri malo Getting your teen to behave well at home ako znaš engleski i imaš malo vremena, ili ako ti više paše, u knjižnicama ima prevedena knjiga: Kako ostati povezan sa svojim tinejđerom
i prelazak iz šefa u konzultatnta nije lak ali je neizbježan
19 svi 2016, 16:09
Ja se vama zbilja divim ak bi vi na takvo ponašanje pokušavale obuzdati SEBE.
Nakon ovakvog ponašanja, zadnje o čemu bi razmišljala su pedagoške metode. Ali vjerujem da joj nakon moje ne bi nikad više palo na pamet ponoviti ista slično.
19 svi 2016, 16:10
Previše si joj popuštala.
Sad će ti trebati više vremena, živaca i snage da ju vratiš na pravi put.
Sjednite skupa. Objasni joj pravila pristojnog ponašanja u kući. Stavi na papir svoje obaveze kao roditelja i njezine obaveze kao djeteta. Što je obavezno, a što bonus (recimo kupovanje stvari koje svi imaju je čisti bonus). Napiši sve to na papir. I onda se drži toga. Ustupci su mogući kada ona pokaže dobru volju i promijeni neke stvari. Nemoj očekivati da će se išta dogoditi preko noći nego malo po malo.
Reci joj da razumiješ hormonalnu buru u koju sada ulazi ali bezobrazluk u kući ne dolazi u obzir. Ti si roditelj i moraš preuzeti kontrolu nad njezinim divljanjem. Kao kod dvogodišnjaka. Na način primjeren njezinim godinama. Podsjeti ju da sloboda koju si želi kod odlučivanja dolazi s odgovornošću. A da ona za sada ne pokazuje odgovornost ni prema sebi ni svojim stvarima.
19 svi 2016, 19:15
Bubsek, ti, najprije, trebaš sama sa sobom raščistiti i naučiti biti dosljedna (što je užasno težak posao
![Zub :zub](./images/smilies/502.gif)
) tek onda ćeš moći utjecati na nju. Ovako si se svela na istu razinu (vika, svađa, beskrajno natezanje, moljakanja...).
U njezinu obranu (ne znam kakva je, do sada, bila), nije ni njima lako - oni su zaista kao Smogovci (mali, a veliki...). Hormoni čine svoje, a glava totalno djetinja.
19 svi 2016, 19:39
Prvi korak - sakrij ključeve svih vrata u stanu.
19 svi 2016, 20:07
Razgovorom nista ne postizem jer kao sto sam rekla samo koluta ocima,vice mi "la,la,la",zatvara usi ili je na sve to odg."pa kaj "...is...
Obaveze sam joj nedavno napisala kojih se naravno ne drzi...na tom popisu sam sam rekla da cu pisati minuse i za odreden broj minusa sljedi neka kazna (tipa nema moba,gledanja tv i sl.)...a isto tako postoji i za odreden broj dana ispunjenih obaveza sljedi nagrada ...neceg kupljenog po zelji...
Naravno ni to nije bio poticaj jer i dalje ne ispunjava obaveze i trebala bi danima biti u kazni.
A onda sam ja ta koja se osjeca krivom sto ju zakinjem za nesto.
Ovo danas je bilo najgore do sada.
Razmisljala sam da ju sutra posaljem u skolu i neka si sama opravda ne dolazak u skolu i to joj rekla...sve do malo prije dok mi mama jedne curice koja joj donjela dz nije rekla kako joj je moja M rekla da ona nije isla u skolu jer sam ja poludjela i istukla je....
I sto da ja sada u ovom slucaju napravim...prakticki joj moram napisati i ispricnicu i rec joj neka kaze da joj nije bilo dobro...i sto time dobivam...u biti joj dajem nagradu i poticaj za takvo ponasanje...
19 svi 2016, 20:13
moze li joj suprug stati na kraj?
19 svi 2016, 20:19
Radi od jutra do mrak...a ono malo sto je kuci madam je "svetica"...a kada i on pokusava razgovarati to zavrsi cmizdrenjem s njene strane...
19 svi 2016, 20:26
Bubsek, ako je otišlo toliko daleko ja bi joj zalijepila šamarčinu. Pa ona je tebe potpuno zgazila?
I šta se ti imaš osjećati krivom, moliću fino?
Uzmi joj mobitel, ključeve iz vrata, ukini TV i nikakve nagrade zato jer je pristojna. Jesti mora ono što je na stolu i ništa drugo. Daj, ima 11 godina. Povampirit će se do pravog puberteta totalka.
19 svi 2016, 20:31
E, isto mislim kao i tanja.
19 svi 2016, 20:41
Reći ću samo da dijete ima tek 11 godina i razmažena je do besvijesti a vi ste do dozvolili, ajme šta vas još čeka
![Uzas :strah](./images/smilies/scared.gif)
ne znam bi li se smijala ili plakala.
19 svi 2016, 20:42
Bojala sam se napisati u prvom postu nisam znala kako bi me docelkale u svom tom bjesu i pokusaju da otvori ta vrata danas sam joj prvo opalila samrcinu i to postenu (po prvi put) a na izlasku iz kupaone odalamila sve snage jos i po guzici...da bi se ona uz svoje vristanje meni okrenula i pokusala me opaliti (gospodicna trenira karate)....
Kasnije kada se "ohladila"uopce nije pokazala ni trune krivnje ni ikakav pokusaj da se malo kao "ulize"...jos se udostojila kukati sto mora rjesavati neke zadatke koje joj frendica donjela...
I taj vrhunac kada joj rekla da sam ja prolupala zato nije u skolu isla...
19 svi 2016, 20:53
mislim da ste negdje u odgoju malo skrenuli s puta.
nedopustivo mi je da te pokusa udariti
hitno djelujte, zajednicki, kao roditelji, nema vise blago, nema popustanja, privilegija, nagrada....
19 svi 2016, 21:03
Da, muž ti mora u ovome biti apsolutna podrška. Morate se zajedno postaviti i vratiti je na pravi put. Potpuno vam je van kontrole.
19 svi 2016, 21:03
Bubsek, iz nekog razloga ona vidi da te moze manipulirati, ne dozvoli sebi to. Ja bih rekla da ovo sto se desava moras rjesavati sa vise strana:
- prvo sa tmom: objasni mu da postoji razlika u ponasanju kada je on prisutan i kada nije. Mora stati na tvoju stranu i pitati malu kakva je prema tebi. Igranja "svetice" ne prolaze, vas dvoje morate puhati u isti rog.
-ukini sve privilegije, objasni (kratko) zasto, napravi plakat sa obavezama. Kratko i jasno, makar samo bile dvije tri stvari, tipa krevet, cipele usisivac. Neka bude zaduzena za jednu stvar, npr postavljanje stola za veceru. Ne jedete dok nije gotovo. Ne opominji sto puta, ne diskutiraj sa njom, okreni se i izadji. Navecer kad tm dodje napravite obiteljski sastanak i iznesi pokude i pohvale. I budite dosljedni oboje, danima, tjednima, bit ce rezultata. I evo ti jedan
19 svi 2016, 21:44
Potpis na cure.
Ovo sto opisujes nije pubertet, to je tek priprema, nije svako problematicno ponasanje automatski pubertet, pubertet ce tek doci, ako se ne varam, mi smo "generacija", znaci 4. razred.
Ponovila bih -previse pricas s njom, previse joj pokusavas udovoljiti i raditi kompromise.
Nezamislivo mi je da dijete te dobi odluci da ne ide u skolu. Ispituje granice dokle ide, a otislo je predaleko.
Ne zaboravi TI si roditelj, ona je dijete, to je ravnoteza koju moras vratiti, obavezno.
Jedna mudra forumasica uvijek govori: kad pocnes vikati, izgubio si. I uvijek se toga sjetim (bez brige, vicem i ja
![lol :lol](./images/smilies/laugh.gif)
) i to je totalna totalna istina. Cim podignem glas, znam da me dobio. Izgubila sam u mentalnom nadglasavanju.
Za ovo sa skolom, ja bih odmah otisla uciteljici, trazila od nje potporu i zamolila ju da ju zacima u kolektivu, pa i osramoti ako treba, u svakom slucaju da joj se jasno da na znanje da se ZNA da je lagala.
19 svi 2016, 21:54
tako je, uciteljica ti je saveznica.
i ona je roditelj ili barem odrasla osoba
sto otvorenije govoris o tome, to bolje, mozes dobiti podrsku s vise strana.
sad kad ste tu gdje jeste, cupaj se na sve moguce načine, sutnja te ostavlja tamo gdje jesi.
19 svi 2016, 22:18
patkica je napisao/la:Potpis na cure.
Ovo sto opisujes nije pubertet, to je tek priprema, nije svako problematicno ponasanje automatski pubertet, pubertet ce tek doci, ako se ne varam, mi smo "generacija", znaci 4. razred.
Ponovila bih -previse pricas s njom, previse joj pokusavas udovoljiti i raditi kompromise.
Nezamislivo mi je da dijete te dobi odluci da ne ide u skolu. Ispituje granice dokle ide, a otislo je predaleko.
Ne zaboravi TI si roditelj, ona je dijete, to je ravnoteza koju moras vratiti, obavezno.
Jedna mudra forumasica uvijek govori: kad pocnes vikati, izgubio si. I uvijek se toga sjetim (bez brige, vicem i ja
![lol :lol](./images/smilies/laugh.gif)
) i to je totalna totalna istina. Cim podignem glas, znam da me dobio. Izgubila sam u mentalnom nadglasavanju.
Za ovo sa skolom, ja bih odmah otisla uciteljici, trazila od nje potporu i zamolila ju da ju zacima u kolektivu, pa i osramoti ako treba, u svakom slucaju da joj se jasno da na znanje da se ZNA da je lagala.
Xxx
I nakon moljakanja kompromitiranja i povladjivanja jos se osjecas i krivom. Mala nema postovanja prema tebi. Vidi da je se bojis. Ne valja ti to tako.
19 svi 2016, 22:22
Vec duzi period ju drzi "faza"cmizdrenja...a to cmizdrenje kada se zainati moze potrajati satima...najvise je znalo biti zbog skole...
I u par navrata sam znala "razgovarati"sa uciteljicom tj.pokusala razgovarati...pa je njen odg.svaki put bilo "da,neznam sto da Vam kazem"...prije koji dan smo imali roditeljski u kojem se pricalo o toj "navali"hormona pa je isto rekla da nam nema sto pametno preporuciti osim oboruzati se strpljenjem...
Na tom sastanku sam opet pokusala spomenuti to njeno drsko ponasanje...pa je rekla "da vidim da je popustila sa ocjenama" i to je bilo to...
Tako da vjerujem da sa uciteljicom o tome nemam sto pricati...mislim da mi nebi bas nesto pomogla...
Uvijek se bojim poziva socijalne ...tu strepim jer u siroj familiji je bilo situacija kada su klinci navukli na vrata socijalu a onda je se nikako rijesiti onda od susjede necakinja navukla svojim roditeljima socijalu do te mjere da su uzeli klince i stavili ih u dom na neko vrijeme...zato sto je mala pobrala samrcinu jer je mamu dovela do ludila...
Iskreno da mi je M sama bilo bi me briga jer me dovela do te mjere...ali tu mi je E od 6god.i beba od 7mj.i stvarno mi takve stvari netrebaju...i tu me prakticki drzi na "tankom ledom".. pa reklamiranje raznih telefina i sl.a zaista nisam takva babaroga (iako me ona ocito tako smatra)...sve joj dam,sve joj manje vise priustim pa mi tako vraca.. :-(
Onda sam ja ta koja se osjeca toliko jadnom...
19 svi 2016, 22:27
socijalna sluzba nije kraj svijeta, neka je nesto trgne.
sve dok ces imati strah od ovoga i onoga i zbog toga joj popustati, ona ce to osjecati i koristiti.
nemoj traziti izgovore, samo hrabro i odlucno naprijed.
tko ti sto moze?
to je tvoje dijete i radis najbolje sto znas, nemoj sama sebe plasiti s nekakvom socijalnom.
19 svi 2016, 22:30
to sto joj sve das, njoj bas nista ne znaci.
mislis da su oni zahvalni?
nemoj racunati na to.
oni su zahvalni ako im postavis neke granice, samo toga nisu svjesni.
ne vole zivjeti u kaosu bez pravila, bez ogranicenja , kad im je previse toga dopusteno.
mislim, mogla bih ja tako svaku tvoju izjavu analizirati.
moras nesto promijeniti, to je bit svega...nemas se cega bojati, mozes se samo bojati ostaviti sve po starom
19 svi 2016, 22:33
Ti si odrasla osoba, a ona ima potpunu kontrolu nad vašim odnosom. Do 16e će te progutat. Ta tvoja paranoja od socijalne je van pameti. To je malo dijete, tvoje, a ne opasan susjed. Neće nikoga i ništa zvati i nije to nasilan suprug da ga se bojiš, nego još uvijek malo dijete.
Razmisli što ti je cilj i probaj normalnim putem do njega. Stavi ručak na stol. Ne daji joj alternativu obavezama. Ne dogovaraj se s njom oko stvari koje MORA napraviti. Ne nagrađuj normalno ponašanje. Učiteljici reci sve NASAMO. Ukini joj sve privilegije.
Preuzmi malo kontrolu. Potraži pomoć školskog psihologa.
Neću popovat o tome da ju ne treba uopće udarat jer njoj treba red rad i disciplina.
Prestani tu analizu tko kome koliko daje. Dala si koliko možeš čega god. Djeca žive stilom svoje obitelji. Imaju para nemaju para imaju vremena nemaju vremena. Nebitno dok nisu ugrožena.
I samo prestani paničarit. Ti si odrasla osoba. Ona je obično dijete van kontrole.
19 svi 2016, 22:34
Sve dok ti razmišljaš ovako
sve joj dam,sve joj manje vise priustim pa mi tako vraca.. :-(
i ne vidiš da je to krivi način razmišljanja bit ćeš u problemu.
Daj joj reda i discipline.
Možda u školi imate psihologa da te uputi kako s malom, s mužem razvij strategiju, ali na tebi je glavnina jer njega nema puno u kući.
19 svi 2016, 22:35
...pisala u isto vrijeme kad i krumpi
19 svi 2016, 22:37
Bila sam nedavno na predavanju o razmazenoj djeci. Moram reci da je predavacica puno tvojih izjava citirala, i savjetovala da to je radimo. Mislim na ovo 'sve joj dajem' i slicno. A i tvoj potpis: kraljica, princeza... I o tome je pricala. Budu onda odrasle kraljice bez krune i pune problema, pa jos sa takvim kraljem kad se nadju...
Meni je tesko ista savjetovati jer vodim bitke na dnevnoj bazi doma... Pa volim ovakve teme jer se podsjetim na ono sto je bitno.
19 svi 2016, 22:56
Najvise sto joj mozes dati su jasni okviri, pravila i ocekivanja. Djeca to nasusno trebaju, pa i kad su veca, ono srednja skola. Ako im se pusti slobodna volja i anarhija, sve ide u kupus. Naravno, sto si veci i zreliji to se nacin komunikacije mijenja, neko pravilo olabavis jer procijenis da je dijete dovoljno zrelo za to. Sa 11 godina ona je jos dijete koje nema blage veze i osim sta je kada za zadacu i kada pisu koji test tesko moze odlucivati za sebe. Sto ces joj vise popustati to ce ona biti gadnija i nesretnija. Jer joj trebaju jasne granice.
Powered by phpBB © phpBB Group.
phpBB Mobile / SEO by Artodia.